Översatt av: Helmer
www.divxsweden.net -nyaste svenska undertexterna på nätet
ÖRNNÄSTET
Allt klart här, sir. Inväntar klartecken.
Ja. Klart slut.
Vår man sköts ner klockan två i natt.
SHAEF, allvetarna, informerade inte oss förrän klockan tio.
Förbannade idioter som inte sa något.
Dubbelt förbannade idioter som inte lyssnade på våra råd.
Nåväl, han finns här...
I staden Werfen-
-i Schloss Adler - "Örnnästet".
Ett passande namn, eftersom bara en örn kan ta sig dit.
Vårt jobb är att ta oss in och få ut honom så fort som möjligt-
-innan de får ur honom någon information.
Hur vet ni att han är där, sir?
Hans Mosquito kraschlandade bara en och en halv mil därifrån.
Schloss Adler är tyska säkerhets- tjänstens högkvarter i södra Bayern.
Vart skulle de annars ha fört honom?
- Hur kunde planet krascha, sir? - På grund av en jäkla otur.
Vi utförde en räd mot Nürnberg i natt.
Tyskt jaktflyg borde inte finnas där-
-men en Messerschmitt-patrull upptäckte honom.
Men det är inte viktigt.
Viktigt är däremot att vi får ut honom innan han pratar.
Eller att ni får ut honom.
Fallskärmsjägare då, sir?
Schloss Adler är otillgängligt och ointagligt.
Det skulle krävas en hel bataljon. Och det har vi inte tid till.
Smygvägar och diskretion är vårt enda hopp.
Och jag är säker på att ni är både smygande och diskreta.
Vi vet att ni aldrig har samarbetat som ett team-
-men ni känner till varann, utom löjtnant Schaffer här.
Ni har nog lagt märke till att löjtnant Schaffer-
-tillhör amerikanska Ranger-divisionen.
Det säger en hel del.
Major Smith kommer att leda gruppen.
Ni är alla experter på att klara er bakom fiendens linjer.
Smith, Schaffer och sergeanterna Harrod och MacPherson som militärer-
-ni övriga från annan tjänst.
Ni talar alla tyska flytande och är utbildade i strid.
Om några har en chans att få ut honom, så är det ni.
Det finns förstås ett annat sätt, sir.
Som garanterar en 100-procentig framgång.
Varken amiral Rolland eller jag påstår att vi är ofelbara.
Nåt alternativ som vi har missat?
En division bombplan med tiotons-bomber.
Efter det tror jag inte att nån kommer att tala mer i slottet.
Jag tror inte att ni förstår det allvarliga i situationen.
Den tillfångatagne, general Carnaby, är amerikan.
Dödar vi honom, kan general Eisenhower-
-mycket väl gå emot oss och inte mot tyskarna.
Ett visst mått av omdöme måste iakttas i umgänget med våra allierade.
Då så, mina herrar - klockan tio i kväll på flygfältet.
- Inga fler frågor, antar jag? - Jo, sir.
Ursäkta, överste, men vad handlar det här om?
Varför är den där mannen så jäkla viktig?
- Varför... - Nu räcker det, sergeant.
Ni har fått all information ni behöver.
Om vi ber en man riskera sitt liv, så har han rätt att få veta varför.
Det är smärtsamt enkelt, sergeant.
General Carnaby är en av de samordnare-
-som planerar den andra fronten.
I går gav han sig av för att möta sina kollegor i Mellanöstern-
-och diskutera planen inför invasionen av Europa.
Han skulle ha mött ryssarna på Kreta.
Men hans plan kom inte fram.
Om tyskarna kan få honom att tala...
...så blir det sannolikt ingen invasion i år.
- Förstår sergeanten? - Ja, sir.
- Förlåt, sir. - För all del. Glöm det.
Övriga frågor besvaras av major Smith.
Det var allt, mina herrar.
Var beredda. Vi närmar oss hoppzonen.
Var beredda!
Grönt ljus! Iväg!
Var är Harrod?
Sist jag såg honom drev han mot de där träden.
Okej - sprid ut er.
Vi går och letar efter honom.
Major!
- Han har brutit nacken. - Satan!
Vad gör vi nu? Begraver honom eller låter honom ligga här?
Vi lämnar honom här.
Snön täcker honom om ett par timmar.
Gå tillbaka och hämta utrustningen. Jag ska se om radion fungerar.
Radion klarade sig. Det finns en lada en bit ner i dalen.
Vi går dit och kontrollerar vår utrustning.
- Och de som bor där? - Det bor inga där.
Vi är högt uppe i Alperna.
De driver upp korna i maj och ner igen i september.
Under resten av året är det öde.
Kom nu så går vi.
- Det här är inte min stil. - Det är likadant för oss alla.
Du är kock.
Varm mat, varmt kaffe och sen anropar vi London.
Jäklar, jag glömde kodboken i Harrods vapenrock.
- Jag kan hämta den. - Nej, det var mitt fel.
Det verkar storma fortfarande.
Om jag inte är tillbaka om en timme-
-så skjut upp fyra lysraketer var femte minut.
Då borde till och med en blind hitta hem.
Och större delen av ett tyskt regemente.
Det finns inga tyskar här inom en halv mil.
Stanna här tills jag är tillbaka.
- Jock, spara lite kaffe åt mig. - Då lär det vara kallt.
Det kan vara en fördel att inte känna smaken...
Halt.
Vänd er om.
Du tog god tid på dig.
Jag har haft en del att göra.
Var resan trevlig?
Underbar. Jag frös nästan ihjäl i det jäkla planet.
Varför har ni inte varmvattenkrus eller dräkter med elvärme?
- Jag trodde att du älskade mig. - Jag kan inte hjälpa vad du tror.
Du fick med dig dina grejer.
Är det det enda välkomnandet jag får?
För tillfället, tyvärr. Min signalist dödades vid hoppet.
Vad hände?
Nåt slog honom i nacken. Ett dolkskaft eller en gevärskolv.
Huden var hel, men missfärgad.
Nån bröt nacken på honom och ville att det skulle se ut som en olycka.
I gryningen för jag gruppen över åsen ner i nästa dal.
Vi stannar i skogen till klockan sju. Se till att du inte syns.
När det blir mörkt går vi ner till byn Werfen.
Där finns en krog som heter "Zum Vilden Hirsch".
Bakom den finns en vedbod.
Vi möts där exakt klockan åtta i morgon kväll.
- Och sen, då? - Tids nog får du reda på det.
- Jag ser att du är väl förberedd. - Bry dig inte om det.
Hur kan du veta allt det där, Zum Vilden Hirsch och boden?
Jag har rätt att få veta det.
Du har inte rätt att få veta någonting.
Vi har samarbetat i tre år, jag är proffs.
Det är jag med.
Om jag vore den äktenskapliga typen, vilket jag...
- Jag trodde du hade bråttom? - Det har jag.
Har inte du?
Varför dröjde det?
Jag hade verkligen tur.
Jag stötte ihop med en härlig blondin.
Hon låg i en snödriva.
- Har hon nån väninna? - Tyvärr inte.
- Tack för att du väntade uppe. - Visst.
Du borde gå och lägga dig.
Det gryr om en stund. - Du också, Jock.
Det ska jag.
Jag hör inte ett dugg.
Det är antagligen stormen.
Ja, vi försöker igen i morgon bitti.
Löjtnant, följ med mig. Ni andra stannar här.
Bäst att vi lämnar utrustningen här.
Nån måste vara galen.
Hur kan er överste tro att nån kan ta sig in där?
Om han kunde infiltrera det tyska överkommandot-
-så tycker han väl att vi borde klara av att ta oss upp dit.
Vad gjorde han?
Han var i Tyskland 1940-43, först i Wehrmacht-
-och sen i högkvarteret i Berlin.
Det sägs att han känner Hitler ganska väl.
- Jag tyckte han verkade lite knäpp. - Det är han antagligen.
Nu har vi egna problem. In med killarna bland träden.
De är för långt borta. Se till att de håller sig bakom träden.
- Ni då? - Jag kommer strax.
Håll dem bakom träden.
Broadsword till Danny Boy. Kom.
Danny Boy till Broadsword. Fader Machree väntar.
Fader Machree här, Broadsword. Vilken position har ni? Kom.
I skogen väster om slottet. Vi går ner i skymningen. Harrod död.
Kom.
Var Harrods död en olyckshändelse? Kom.
Nej. Kom.
- Av tyskarna? Kom. - Nej.
Tid för nästa sändning osäker. Kan ni avvakta?
Överste Turner och jag stannar här tills operationen är avslutad.
Lycka till - klart slut.
Ni tycks ha rätt, sir.
Ja, tyvärr.
Vems tur blir det härnäst?
- Smith själv, kanske. - Inte troligt.
En del människor har ett sjätte sinne.
Han har ett sjunde och åttonde också.
- Han är vår bästa agent. - Näst efter er.
Även om han är den bästa, verkar operationen omöjlig nu.
Titta där, nedanför slottet.
Dobermann-hundar.
Hundar, vakttorn och stängsel med taggtråd.
Stängsel kan man klippa eller klättra över.
Knappast. Det där är det nog 3 000 volt i.
Det ser ut som en arméförläggning där borta.
Det där är högkvarteret för Wehrmachts alpkår.
Toppen. Har ni fler överraskningar vill jag gärna veta om dem.
Jag trodde att du visste det.
Varför tror du att vi inte är klädda som tyska matroser?
Soldater kommer och går.
Vad är sex nya ansikten bland 600 nya?
Major, det här är i första hand en brittisk operation.
Jag är amerikan. Jag vet inte ens vad fan jag gör här.
Du är här för att du är amerikan.
- Kramer, ni har grånat lite sen sist. - Det är nog så, tyvärr.
- Hur är det i Berlin, sir? - Inget har förändrats.
Vad tycks om min maskin?
- Den verkar farlig. - Ni måste prova den.
Major Bacola, min adjutant.
Major Brant, jägarbataljonen.
Överste Weissner, säkerhetschef.
Major von Hapen, Gestapo.
- Har ni förhört honom än? - Nej. Jag väntade på er.
Vet major von Hapen om att general Carnaby är här?
Ja, jag informerade om hans ankomst men inte om hans betydelse.
Bra. Jag föredrar att hålla Gestapo utanför det här-
-tills vi har fått den information vi vill ha.
Onödigt att de stökar till det hela med sina tortyrkammare.
Det här rör enbart armén, än så länge.
- Instämmer. - Bra.
Resan från Berlin var tröttsam. Jag vill gärna fräscha upp mig lite.
Kanske ett par timmars sömn innan jag träffar general Carnaby.
- Jag följer er till ert rum. - Tack.
Ni kan träffa honom när ni vill.
Halt. Era papper, tack.
Jag har skrivit många gånger, men-
-med så många på permission i Berlin kommer hon knappast ihåg mig.
Man hoppas alltid vara den som hon minns.
- Vad hette hon? - Fred...
Ja, jag kommer ihåg Fred. Hon var liten och rödhårig.
Vi försöker med den här bakom oss.
Rör på er där inne-
-och försök snappa upp nåt om general Carnaby.
Vi ses här igen om en halvtimme.
Två öl.
Vi ses.
Något annat?
Och vad heter ni, mina sköna alpros?
- Heidi. Sluta, major. Jag arbetar. - Det finns inget viktigare arbete...
...än att underhålla fosterlandets soldater.
- Ska jag sjunga för er? - Jag hör så mycket sånger.
Då visslar jag istället. Den går så här...
Ni har säkert en vacker sångröst också.
Tack.
Vedboden om fem minuter.
Ge mig nu en örfil så hårt du kan.
Major...
Ert uppförande lämpar sig inte för en officer i Wehrmacht.
"Herr" major, när ni tilltalar mig.
Major Bernd Himmler. Säger namnet er någonting?
Sköt era egna angelägenheter i fortsättningen.
Uppfattat?
- Konjak. - Två.
Ni fick väl inte fram nåt om general Carnaby?
- Jag kom aldrig så långt. Tack. - Vad pratade ni och majoren om?
Jag sa att jag var Himmlers bror.
- Ja, han verkade lite skakad. - Inte så lite heller.
Håll ögonen öppna. Jag är strax tillbaka.
Klä av dig.
- Men jag... - Säg inte emot. Klä av dig.
Jaha.
Ta det lugnt, jag menade inte så.
Du ska upp till slottet i kväll, som uppasserska.
Hur då? Naken?
Ingen dum idé, men lite för uppenbar.
Tyskland har brist på tjänstefolk och Schloss Adler är inget undantag.
Du är precis den typ de söker. Ung, intelligent, snygg-
-och har viss humor.
Du måste vara galen.
Annars skulle jag väl inte ha det här jobbet?
Hör noga på.
Du ska komma med en buss från Steingaden om ungefär 20 minuter.
Du heter Maria Schenk och kommer från Rhenlandet.
Ge mig stöveln.
Du har haft TBC och tvingats att sluta på ditt jobb.
Din kusin Heidi arbetar på krogen Zum Vilden Hirsch.
Hon hjälpte dig att få det här jobbet.
- Var är mina papper? - I väskan...
...ihop med ditt resetillstånd. Heidi ger dig resten sen.
Det tog väl tid att ordna det här?
Det tror jag inte. Förfalsknings- avdelningen gjorde ett specialarbete.
Men general Carnabys plan kraschade ju i går morse?
Det var arrangerat.
Det kraschade på Oberhausens militärflygfält-
-cirka åtta kilometer härifrån.
Det var genomborrat av kulsprutehål - brittiska kulsprutehål.
Men ett hål är ett hål...
Så du riskerar livet på en amerikansk general...
- ...och hela planen för invasionen? - Naturligtvis inte.
Ge mig den andra stöveln.
Jag måste in i slottet-
-innan de märker att det inte är general Carnaby.
Mannen de har vet inte mer om invasionen-
-än vad jag vet om månens baksida.
Han är amerikansk korpral.
Och heter Cartwright Jones.
En f.d. skådis, antagligen en andra klassens-
-men liknar generalen på pricken.
Övertalade du den stackaren?
Han anmälde sig frivilligt. Vilken skådis skulle inte göra det?
Lyckas han, blir det höjdpunkten i hans karriär.
- Det kan bli en kort karriär. - Ja, nedlagd efter en kväll.
Såja...
Mary - eller Maria... det här är din kusin Heidi.
Lämna det här om du skulle bli visiterad.
Heidi berättar vad du ska göra.
Hon är en av våra toppagenter i Bayern sen 1941.
Ingen dålig förklädnad.
Så han gick tre minuter efter mig...
...och hade bråttom? Då var han inte ute efter mig.
Gick någon av de andra?
Inte vad jag såg, men här är så mycket folk-
-och det finns flera utgångar.
Vem som helst kan ha smitit ut.
Ni får spela med öppna kort, annars ska ni inte räkna med mig.
Vi vet båda två att signalisten inte dog vid hoppet.
Och med MacPherson död, är vi bara fem kvar.
Berätta vad som försiggår, annars är ni bara fyra kvar.
Som ni vill, löjtnant.
I morse frågade du varför du som amerikan var med på det här uppdraget.
Svaret är mycket enkelt...
Maria! Du kom ändå!
Kära kusin Heidi. Underbart att se dig igen efter alla år.
- Gestapo... - Jag är så glad att se dig!
Får jag presentera en vän? Major von Hapen.
Min kusin, Maria Schenk.
Er kusin sa att ni skulle komma, "fräulein" Schenk. Men Heidi-
-du berättade inte att hon var så vacker.
Tack.
När ni är redo att ta linbanan till slottet...
- ...vill jag gärna eskortera er. - Tack.
Och jag följer med henne.
Båda två? Vilken tur jag har.
Fräulein, vi ses senare.
Här är en karta över slottet.
Och dina instruktioner. Läs på ordentligt.
Han tycks inte finnas här inne.
Var tusen är han? Jag sa att ingen fick gå.
Ska jag gå ut och leta?
Lystring!
Vi letar efter fyra eller fem alpkårs- desertörer från Stuttgart.
Under flykten dödade de två officerare och vakthavande sergeant.
De sågs senast på väg hit.
Listigt, mycket listigt.
Får jag be alla högre officerare att stiga fram omgående.
Kontrollera deras papper.
Mina herrar - några förslag?
Löjtnant?
Jag tror att vi har större chans utanför än här inne.
Jag instämmer.
Mina herrar, vi ses efter kriget.
De här papperna kommer från fjärde pansardivisionen i Stuttgart.
När fick han dem?
- Överste? - Vad är det, major?
Det är oss ni söker. Vi ger upp.
Löjtnant, ta med de där tre männen till förhör.
Officerarna följer med mig.
Ursäkta mig...
- Ja. - Major von Hapen.
Ja, sir.
Fräulein...
- Halt. - Det är bara skosnörena...
Det är bäst att vi gör oss av med den här.
Ja, över kanten. Skjut på.
Okej, skjut på.
Lite till...
God kväll, löjtnant.
Det här är fröken Schenk. Löjtnant Kernitser.
Hon är överstens sekreterare och chef för all kvinnlig personal.
Får jag se era papper, tack? Era också, fräulein.
Följ med mig.
- Vi ses kanske lite senare. - Tack.
Hittar ni nåt intressant, major?
Jag hörde att det var oroligt i byn i kväll.
Inget allvarligt.
Bara fem desertörer som blev arresterade.
Det var den officiella versionen.
Det var i själva verket fem brittiska agenter.
Brittiska agenter? Varför blev inte jag informerad?
Jag informerar er nu, major.
Ni måste ha vetat vilka de var och att de fanns här i området.
Vi ringde er expedition och er förläggning.
Ni var inte där.
Överste, jag behöver väl inte påminna er om-
-att jag är högsta chef för all Gestapo- verksamhet i det här området.
Om en utländsk agent befinner sig här ska jag omedelbart informeras!
- Ni var inte här, major. - Då får ni leta upp mig, överste!
Min plikt är att informera er, inte att leta efter er på varenda krog.
Jag vet vilka plikter ni har.
Och vem ni ska vara lojal mot.
Jag är överste i SS, ingen löjtnant som ni kan skrämma med era hotelser!
Jag är medveten om er grad, överste-
-liksom era försök att ge mig dåligt rykte hos mina överordnade i Berlin!
Får ni dåligt rykte så är det ert eget fel!
God natt!
- Det är bäst att vi låser dörren. - Visst.
Här är allt du behöver.
Automatpistol, kikare, snöre och blytyngder.
- Har du lagt det där? - För en vecka sen.
- Visste du om det redan då? - Ja. Lycka till, kusin.
Vi kan behöva de här.
Har ni tänkt på att tyskarna antagligen känner till allt nu?
Tanken har funnits där.
Broadsword till Danny Boy.
Kom.
Broadsword till Danny Boy. Kom.
Broadsword, sir.
Danny Boy till Broadsword. Svara, Broadsword. Kom.
MacPherson mördad. Thomas, Christiansen och Berkeley fångade.
Vi går in inom en timme.
Ha transport i beredskap. Kom.
Dra er ur, Broadsword. Rädda er själva. Kom.
Ni måste skämta. Klart slut.
Det är en order, Broadsword. Kom.
Han är borta, sir.
Satan! Allt är mitt fel.
Det är vårt fel, överste. Det var min idé.
Jag är kanske för gammal.
Det är vi kanske båda två.
Nu finns det inget tvivel längre:
Tyskarna har infiltrerat MI-6.
- De känner till allt vi gör. - Var fan får de informationen ifrån?
Varje man var handplockad för det här uppdraget.
- Vi har högsta sekretess. - Sekretess?
Det ordet framstår som ett jäkla skämt!
Vi har fått sällskap.
Öppna fönstret.
Lägg väskan i bussen och se om du kan starta den.
- Hur går det? - Försök att starta.
Kapten Müller med tre fångar.
Ja.
Lämna den här, och bind fast den där vid repändan.
Herregud, jag var nära att dö.
Du borde undvika såna här vansinniga uppdrag.
- Du börjar bli för gammal. - Tack för de vänliga orden.
Det är första gången jag har blivit varm i det här satans landet.
- Har du en karta över slottet? - Ja.
Hämta den är du snäll.
Varför hjälper du honom inte?
Varför det? Det där klarar han själv.
Kunde jag ta mig upp själv så kan väl han?
Vänster...nerför trapporna, tredje dörren...
Andra till höger tar oss till östra flygeln.
Ner igen. Andra till vänster...
...telefonväxeln.
Ni har inte lust att ge mig ett handtag...?
Ni tycks ha en massa kvinnor undanstoppade här i landet.
Ursäkta. Det här är Mary. Hon tillhör gruppen.
- Löjtnant Schaffer. - Hej.
Hej, Mary.